- Ikke ta mørbrad, de er ikke ferdige! - Slapp av, da!
Det er ikke særlig lurt, det er tre små til hver.
Du lager rot i det. Det er ikke noe lurt, skal jeg si deg.
Hei, Bjarne. Det er Beate, som jobber som vikar på Tinas skole.
- Jeg trodde ikke vi ble flere enn oss tre. - Hun kom bare forbi...
Kom nå og sett deg, Bjarne.
- Han er litt sjenert. - Det skjønner jeg godt.
- Svend sier dere skal åpne slakterbutikk. - Det er litt av en munnfull, Svend.
- Svend takler ikke motgang særlig bra. - Hva mener du? Det gjør jeg da!
- Når du ikke får oppmerksomhet, blir du... - Hva blir jeg da, Tina?
- Ingen ting. - Vi holder oss til motgangen, takk.
Hvis Holger kan åpne egen butikk, så kan vel jeg og Bjarne også.
- Holger har kronhjortpølsa. - Slutt å si pølse, du sier det hele tida!
- Hva har dere? - Vi har marinaden min.
Bjarne skal vel ha en mørbradbiff?
Er det ikke stritt å være slakter? Er det ikke masse blod og greier?
Men det må være spennende også. Hvor mange griser kan du slakte på en dag?
Hvor mange tror du, Bjarne?
1100.
1100?
Har du alltid visst at du ville bli slakter?
Det må da være ensomt å stå der ute på kjøkkenet alene med alt det blodet.
Sitter du og sparker meg?!
- Hvorfor pokker kom jeg hit da? - Bjarne, du trenger hjelp.
Så slutt å invitere dem. Jeg har sagt til Svend at jeg ikke gidder det her.
- Du trenger ikke sparke henne for det. - Jeg opplever det ikke slik som du sier.
Beate, vær nå ikke så sart!
Og to kronhjortpølser, takk. De er helt fantastiske.
Hva er hemmeligheten, tør jeg spørre?
Det er en lang historie, fru Juhl. Pølser har alltid fascinert meg.
Man kan vel nærmest si at det er noe mytologisk ved å drepe et dyr -
- og så håne det ved å stikke det opp i dets egen tarm.
Kan De forestille Dem noe mer ydmykende enn å bli proppet opp i ræva på Dem selv?
Nei, det tror jeg ikke.
Men det er en av de små gleder vi mennesker har her i tilværelsen.
Nå gjør han det igjen.
Nei, kom og se. Nå gjør han det igjen.
Bjarne, sånn kan man ikke drive butikk. Jeg fatter ikke at folk fremdeles kommer.
- De vil ha pølsa, ikke sant? - Slutt å si pølse, du sier det hele tida.
Jeg kan lage en pølse som er tusen ganger bedre enn den brusksnabben.
Hva sa du, snørrunge?
- Ikke noe. - Er vi blitt stormannsgale?
Det er bare Svend som snakker, ikke bry deg om det, Holger.
Jeg skammer meg over å være slakter når jeg ser på dere to.
Bjarnes leverpostei er uselgelig, den smaker som skrittsvette.
Og marinaden og frikadellene dine går heller ikke som varmt hvetebrød.
Mulig jeg har problemer med marinaden, men ikke et vondt ord om frikadellene.
De er så seige at de kan blåses opp, så barna kan bruke dem til ballonger.
Så la meg stå bak disken og ekspedere. Hvorfor skal vi gjemmes bort her ute?
Du kommer aldri bak noen disk, og vet du hvorfor, Svend?
Du svetter og du er altfor uappetittlig.
Dette går ikke, Bjarne. Vi er nødt til å få oss vårt eget sted.
Svend, nå har du pølse på hodet igjen.
God dag.
- Det er min kompanjong Bjarne. - Hans Petersen.
Men bare kall meg Hus-Hans, så kan du tenke over hvorfor.
Tror du ikke det er fordi du selger hus?
Bjarne, kom her og se.
Ja, sånn, ja.
Der er en beinknuser. Og se på flisene, de er nesten intakte.
Kom.
Nå skal det bare litt okse der, litt gris der og noen kyllinger der.
Svend, slapp av.
Hva sier du?
Det ser jo fint ut, men det er mye penger.
- Hva mener du med det? - To millioner er mye penger.
To millioner, hvor kom nå det fra? Han sa én million på hver.
- Det blir jo to millioner. - Det gidder jeg ikke diskutere.
Jeg har i alle fall tenkt å belåne huset mitt til over pipa.
Jeg har ikke noe hus, hva har du tenkt at jeg skal gjøre?
- Da stopper det jo her, Bjarne! - Hva har du tenkt at jeg skal gjøre?
Hadde vi visst at du plutselig ville dukke opp, hadde vi klippet ham.
Det gjør ikke noe.
Utrolig, som dere likner på hverandre.
Mange tvillinger gjør det, det er visst ganske vanlig.
Han ligger her inne.
Du har aldri vært her før, vel?
Nei, jeg har ikke sett ham på sju år.
- Han kommer vel aldri til å våkne opp? - Nei, aldri. Han er 100 % hjernedød.
- Da vil jeg at dere skrur av apparatene. - Hvorfor plutselig nå?
Jeg syns det er en riktig beslutning, organene hans vil glede mange.
Du har aldri svart på noen av henvendelsene våre.
- Nei, jeg har ikke fått åpnet all posten. - Jeg har sendt et brev i måneden i sju år.
- Så dere kan ikke bare stenge av? - Jo, selvfølgelig.
- Men hvorfor vil du det nå plutselig? - Jeg har bruk for penger.
Han har en million stående i arv fra far og mor, og de vil da bli utbetalt til meg.
Det er best for alle sånn, for ham også.
Hvordan var han egentlig?
Når man har med dem å gjøre i flere år, tenker man på hvordan de egentlig var.
Nei, det henger skjevt igjen, ser dere ikke det?
Nå må du gi deg! Det er helt fint sånn.
Jeg syns ikke det er godt nok. Ikke innbill meg at du kan drikke 19 øl -
- og så se om noe henger rett, det skal jeg hilse og si deg!
Hvordan ble det nå da?
Nå er det ålreit, faktisk. Skru det fast!
- Akkurat sånn! - Skal vi ikke ha lys også her inne?
- Vi må få tak i en ny elektriker. - Hva har skjedd med han vi hadde?
Vi sparket ham. Han maste bare om seg selv, og det blir det ikke lys av.
Vær grei og lukk døra denne gang.
Visittkortene er kommet.
De ble helt riktige, med gullskrift og det hele.
Og uten masse pjatt. Bare gi folk et sånt når du møter dem.
Hvem skulle jeg møte?
Det finner du ut. Jeg har kjøpt 5000, så sett i gang.
God dag.
Er det ikke fint? Jeg har gjort den litt i stand.
Det kommer jo ofte noen forbi. Jeg så det var sju år siden i dag.
- Du kommer visst ikke så ofte? - Nei, det er første gang.
Jeg trodde den lå der nede et sted.
- Er det din far og mor? - Ja.
- Og din søster? - Nei.
Det er min kone.
Ja vel.
Var det en bilulykke?
- Hvordan visste du det? - Pleier å være det når de dør samme dag.
Jeg skal ikke forstyrre deg mer, jeg spør altfor mye.
Det er greit, det. Takk for at du stelte grava.
Det var da så lite.
Unnskyld.
- Vil du bli med og åpne slakterbutikk? - Hva?
Vi skal åpne slakterbutikk, jeg og en som heter Svend.
Du skal forresten få et kort. Vi har fått lagd et sånt visittkort.
Jeg skal dele dem ut.
Blir du med?
Astrid, kommer du? Vi har ikke hele dagen.
Nei, unnskyld.
Det kan jeg ikke.
Vi har to bisettelser i morgen, jeg lovet å hjelpe til med å brenne dem.
Hva var det du gjorde med den frikadellen, Tina?
Hvis vi alle tar en frikadelle, blir det ingen igjen til kundene.
Det burde ikke være nødvendig å bruke halve åpningstida på å forklare det.
- Hva er det der? - Servietter til smaksprøvene.
Det kan jeg love deg at det ikke er. Det der smadrer hele fargeskalaen.
Se på disken, den er grønn, Tina. Hva er fargen på ballongene? Grønt!
Nå slutter du, Svend, ellers går jeg, og da blir det ikke noe bryllup!
Ikke min skyld at det ikke kommer folk i den åndssvake butikken deres.
Unnskyld. Vi har spilt i nesten to timer, og vi skal nå ei ferje, så...
Da syns jeg dere skal stikke, med drittmusikken deres.
Bare stikk, med drittmusikken du har der!
- Du kan da ikke snakke sånn til dem. - Det kan jeg love deg at jeg kan.
- Du er en idiot, Svend. - Slapp av nå.
Det er da ikke Svends skyld at du har kjøpt feil servietter.
Nettopp, det er jo det jeg sier, men meg vil hun ikke høre på.
Meg vil du ikke høre på, Tina.
Der traff jeg spikeren på hodet, og så løper man ut av forretningen.
Hva er det jeg gjør galt? Jeg syns jeg har gjort alt riktig.
Vi har åpningstilbud, vi har serpentiner, hvorfor kommer det ingen?
- Jeg må gå og drite. - Ja, gjør det.
Gjør det.
- Det er pinadø kaldt der inne, hva? - Det er et kjølerom, hva regnet du med?
Jeg henter jakka i bilen. Dette vil ta tid, ledningene her er pill råtne.
Bjarne, smak på denne marinaden.
Lukt på denne marinaden, den lukter godt, ikke sant?
Jeg røyker 15-20 jointer om dagen, jeg ville ikke lukte om håret mitt sto i fyr.
Du kan ikke finne noe mer produktivt å gjøre? Har du delt ut visittkorta?
Hvor mange har du delt ut?
Det vet jeg ikke. En del.
- Gå inn nå, Svend. - Lov at du er der når jeg kommer hjem.
Det er jeg ikke. Gå nå.
Tina, det er helt vanvittig å gå fra hverandre på dette tidspunktet.
Jeg står på terskelen til å få en grotesk stor kundekrets.
Det er grillsesong, og det er da ikke rette tidspunktet å gå fra hverandre.
- Nå vil folk ha koteletter og... - Jeg blir sprø av kotelettmaset ditt.
Hvorfor sier du det? Jeg har da ikke snakket om koteletter.
Det handler ikke om koteletter eller annet kjøtt. Vi skal ikke være sammen.
Da er du akkurat som alle de andre, nå liker ikke du heller meg lenger.
- Jeg mistet foreldrene mine som liten. - Ikke mas om foreldrene dine.
Jeg skal fjerne tingene mine innen du kommer hjem.
Er det sånn, så forklar hvorfor du ikke alt har kjørt på jobb. Hvorfor er du her?
- Så gå ut av bilen da! - Ja, men ikke regn med å se meg i kveld.
- Nei, greit. - Jeg kan godt gå ut av bilen.
Jeg kjenner deg, du kjører ingen steder. Du kan ikke unnvære det søte liv.
Bare sitt der og spill martyr.
Få se om du tør kjøre, eller om det er tomme trusler. Kjør!
Nei!
- Holger. - Så det er her dere bor.
Her er ikke spart på noe.
Jeg krangler meg fordi horden av velbetalende kunder og bort til disken.
Vi har ikke åpnet ennå. Vi åpner ikke før Bjarne kommer.
Gi deg da, Svend! Hvordan går det? Kommer det kunder i butikken?
Ja, det syns jeg.
Det er jo glimrende. da trenger du ikke stå der og svette som et kreatur.
Jeg vil at du skal gå nå, Holger, det ser jeg helst at du gjør.
Jeg blir her. Jeg har rett til å være her, for jeg skal kjøpe noe.
Det kan jeg love deg at du ikke skal. Vil du være grei og gå nå?
La meg nå få se hva dere kan.
Hele styret i Rotary kommer til middag hos meg i kveld, vi blir 12 til bords.
Klarer du det, Svend, eller er det hele bare mahogny og blankpussede klinker?
Svend Svette.
For faen da!
Nå setter vi oss og tar oss sammen, Svend.
Det var et uhell. Vi må bare ringe og melde fra om det.
Det var ikke særlig lurt, dette her.
Nei, vi må bare si det som det er.
Det skal nok gå.
Det er for dårlig at det ikke er noe håndtak på innsiden.
Det var ikke lurt.
Hvor er det ene beinet hans hen?
Det vet jeg ikke.
Hvorfor henger han på en kjøttkrok og mangler det ene beinet?
Det var fordi Holger kom.
Tina gikk fra meg fordi jeg snakker for mye om koteletter.
- Men hva har du gjort? - Så gikk jeg i panikk.
- Holger var der og provoserte. - Hva gjorde du så?
Jeg skar 13 fileter av ene låret hans og la dem i marinade.
Holger får Rotary til middag i kveld!
Er du komplett sinnssyk?!
Jeg gikk i panikk - greit?!
Gjort er gjort.
Kan vi ikke melde fra om det likevel?
Jeg drepte ham ikke med vilje, det var et uhell, Bjarne.
Du har nettopp solgt låret hans, din tulling!
Mulig du drepte ham ved et uhell, men så valgte du å partere ham.
Det er slutt! Vi er ferdige, Svend!
Jeg vet jeg ikke skulle ha gjort det siste, det må du unnskylde.
Hva gjør vi?
Hva gjør vi med ham?
Jeg vet ikke.
Du kan hive ham i beinknuseren, ingen vet at han var her.
Han hadde slått av lyset.
- Vil du gjerne hive ham i beinknuseren? - Nei, jeg prøver bare å hjelpe deg.
Hva med Holgers gjester da? Hva skal vi si til dem?
Greit, vi hiver ham i beinknuseren.
La ham henge til i morgen, så han blir stivfrossen, ellers blir det for grisete.
Godt du kom, Bjarne. Skynd deg inn og lukk døra, det er helt vilt der ute.
Hva er det som skjer?
Det var middag hos Holger i går, alle har hørt om det og nå vil alle sammen ha mer.
- Hørt om hva? - Ja, hørt om hva?
Hørt om filetene. De er ville etter dem, de tror det er kylling.
Og hva skal du gjøre nå?
Jeg vil ikke skuffe så mange kunder, så jeg skal til å selge mer av ham.
- Jeg dreper deg! - Hold opp med det der.
Det er da det samme om vi hiver ham i beinknuseren eller selger mer av ham.
- Beste måten å bli av med ham på, sa du. - Det har jeg aldri sagt!
Greit, så har du ikke sagt det. Men vet du hva?
De vil selv ha det, det er ikke noe vi stapper ned i halsen på dem.
Har Tina dratt?
Ja, hvorfor skulle hun sitte hjemme og kukelure når jeg har gått fra henne?
- Ser du ikke selv at du er sprø i knollen? - Jo, det er mulig.
Jeg vet ikke hva jeg har gitt meg ut på.
Jeg vet ikke hva jeg tenker på. Han hang der.
Jeg ville bare ha ham vekk, solgt, ut av verden, jeg var likeglad.
Svend, nå tar du deg sammen!
Hvordan skal jeg gjøre det? Nå ligger han ute i disken allerede.
Nå er han både i disken og ute på kjølerommet og på bordet. For noe rot!
- Jeg går hjem nå. - Nei, du går ikke hjem!
Nå går du ut dit og får det overstått.
Du får det overstått - nå!
- Du ba om to kylleryller. - Ja takk.
- Var det noe mer? - To frikadeller og litt leverpostei.
- Og 200 gram roastbeef. - Det skal bli.
Voldsomt til lyder der ute. Driver han og feller et tre?
Her går det så det suser. En sånn?
Vi snakker ikke om dette, åpner bare i morgen og sier det er slutt på kyllingen.
Kylleryllefileter! Jeg kaller dem Svends kylleryllefileter. Men de er jo dine også.
Svend, slutt - straks!
Ja, selvfølgelig.
Det var det.
Jeg har aldri fortalt deg dette, men far og mor døde da jeg var liten.
Jo, det har du, mange ganger.
Jeg var ikke særlig populær på skolen, for jeg fikk juling hver eneste dag.
Alle de andre barna kunne gyve løs på meg hver eneste dag, -
- fordi jeg ikke hadde foreldre.
Så de slo meg og stjal matpengene mine.
Det er derfor jeg er så tynn.
Jeg fikk jo praktisk talt ikke mat før jeg kom i slakterlære.
Og de slo meg med ting.
Med brett.
Med lommelykter.
Med en grønn sykkelpumpe.
- Og med noen belter... - Du trenger ikke gi flere eksempler.
Det er irrelevant hva de slo deg med. Hva prøver du å si?
Jeg er klar over at jeg ikke har verdens mest sjarmerende personlighet.
Folk har alltid skjelt meg ut og kalt meg alt mulig.
De har gitt meg økenavn, kalt meg...
Svend Svette?
Ja, det kan jeg love deg.
Og jeg var alltid redd for å gå på skolen.
Jeg var redd for å dø, jeg var redd for jenter.
Jeg var redd for mennesker, og det er jeg delvis ennå.
Men så møter jeg Tina, og så tenker jeg:
"Nå skal alt nok bli mye bedre." Men det ble det ikke.
Og så bestemte jeg meg for at jeg en dag skal ha min egen butikk.
- Hvordan får du det til å henge sammen? - Det er ikke særlig godt formulert.
Men jeg er litt trøtt og forvirret i dag, det er kanskje ikke så rart.
Vi ses i morgen, greit?
Men Bjarne, jeg vil gjerne...
Jeg kan godt si det på en mer direkte måte.
Jeg er aldri blitt elsket.
Så fikk jeg sagt det. Der slapp det ut.
Men...
Men det i dag...
Det jeg opplevde her inne i dag bak disken, -
- det var fantastisk, det var kjempeflott.
Folk snakket plutselig til meg på en helt annen måte, de smilte til meg.
Plutselig var jeg en annen, og det er en flott situasjon.
Nå må du ikke bli sur, -
- men vi kan ikke åpne i morgen uten å ha mer kjøtt.
Det slutter nå! Det er sykt og jeg er ikke med på det.
Det gjorde skikkelig vondt, det der. Du er jo sinnssyk.
Det er ikke noe galt i å være sinnssyk, men i å være det uten selv å vite det.
Du har ringt til Bjarne. Legg igjen en beskjed.
Det er Ingrid Grith fra sykehuset.
Vi er klare til å kople fra broren din, slik at vi alle kan komme videre.
Vi er fortsatt meget takknemlige.
Hallo?
Hei!
Jeg kom forbi, så...
- Sitter du alene der inne? - Ja, noen ganger.
Bedemannen går klokka fire, han rekker ikke alltid å gjøre alt.
Om vinteren er det veldig mye å gjøre, særlig til jul, så da hjelper jeg til.
Det er morsommere enn å fôre dumme høns!
- Det går godt i butikken, hører jeg. - Har du hørt det?
Alle snakker om dere.
Ja, det går strykende.
Jeg tenkte på, nå som hønene har fått mat, har du spist?
- Nei. - Vil du? Jeg vet om et sted.
Hallo?
- Hus-Hans. - Ja.
Det er faktisk derfor jeg er kommet.
Jeg vil bare fortelle dere at dere kan si bare Hans til meg nå.
Det høres jo åndssvakt ut, det andre, har jeg funnet ut.
Man bør ikke la jobben bli ens identitet.
- Var det bare derfor du kom? - Jeg var i området, og ville hilse på.
Og høre hvordan det gikk.
Det går fint.
- Vet noen at du er her? - Nei, hvorfor spør du om det?
Ingen spesiell grunn, jeg er bare trøtt etter en lang dag.
Masser av kunder og... Men skal vi ikke gå se på butikken?
Jeg tror vi begynner ute i kjølerommet. Jeg kan love deg at det er blitt flott.
- Mørkt og kaldt. Er her ikke lys? - Masser av lys, borte i hjørnet.
Ja, det må jeg sørenmeg si.
Hallo? Hva skjedde?
Jeg tror døra gikk i lås.
Slipp meg ut, dette er ikke morsomt.
Du får unnskylde at jeg ikke har ryddet. Jeg har hatt så mye å gjøre.
- Og så har det vært innbrudd. - Når da?
Det var for et par år siden.
Det gjør ikke noe.
- Har du selv drept alle skjelettene? - Ja, unntatt hvalen.
Jeg vet det er litt makabert, men det har vært en hobby.
- Som å samle på mynter eller sånt. - Så samler du bare på skjeletter.
Ja. Det høres litt dumt ut, hva?
Svend som jeg jobber sammen med sier også alltid at det er sykt.
Hva har du skutt den der med?
Den der har jeg slått i hjel med en klut.
Jeg har ikke te.
- Jeg har masse pot, kan vi bruke det? - Bare du har melk og sukker.
Hvorfor er du så blid?
Hva er det med deg?
- Det er ikke noe med meg. - Jo, hva er det med deg?
- Jeg har truffet ei jente. - Hva har du?
Jeg har truffet ei jente. Det er ikke noe å bry seg om.
Visst er det noe å bry seg om. Nå braker det løs, Bjarne.
- Hold opp med det der. - Det er det jeg sier, nå braker det løs.
Hva pokker er det du har på deg?
Kom her.
Det er de nye draktene våre. Er den ikke flott?
Jo da.
Og lue.
Svend, din psykopat, du er jo blitt helt sinnssyk.
Får jeg lov å forklare meg, takk.
Jeg var her i går etter å ha gjort rent. Jeg gikk ut på gata, og der lå han.
- Det er eiendomsmegleren vår. - Er det Hus-Hans?
Han vil bare kalles Hans fra nå av. Og la meg få snakke ferdig.
Han ligger steindød ute på gata. Så jeg sleper ham inn.
Vi må ringe og melde fra om ham.
Han var død, det er ikke noe å melde fra om.
Jeg lyver ikke denne gang. Han var død!
Jeg går nå. Jeg er ikke med på dette her.
Er det på'n igjen med de greiene nå?
- Du vet ikke hva det går ut på. - Hva mener du?
For det første var han død. For det andre:
Tror du det er tilfeldig at du har møtt ei sånn søt jente akkurat nå?
Syns du ikke det er rart at du plutselig møter ei sånn god og søt jente?
- Har hun ikke spurt deg om butikken? - Jo.
Det er sånn det er, Bjarne.
Du har suksess og jeg har suksess.
Det er derfor Anita vil ha deg, fordi vi gjør stor suksess.
- Hun heter Astrid. - Akkurat. Vil du så skjære ham ut?
Vi stiller oss opp der borte.
Skal det være noe annet?
- Vet du når det sendes i kveld? - Kvart over fire i natt. Åtte kroner.
Slå av respiratoren.
- Vent litt. - Hva er det nå?
- Pulsen hans er fremdeles helt stabil. - Det kan ikke stemme.
Hei. Unnskyld at jeg kommer for sent. Jeg har vært ute hele natta.
Det er greit, jeg har tatt butikken.
Jeg har vært ute hele natta.
Vet du hvem som ringte meg i går?
- En som hadde funnet hjernen din. - Beate gjorde.
Hun som var på grillfesten. Venninnen til Tina.
Hun hadde jo sett meg på fjernsyn og greier.
Vi dro ned til den nye klubben som ligger nede ved elva.
Vi kom inn gratis, for de også hadde sett meg på fjernsyn.
I kveld skal vi bowle.
Så du skal bowle.
Vil du se en ny bil?
- Har du kjøpt bil? - Ja visst. En nesten helt grønn.
Hva er det der?
En liten svenske jeg fant i parken i natt. Kommer du?
Kommer du, eller?
Du vet om de høyspentmastene bak trevarehandelen. Livsfarlige!
Alle har visst... Bjarne, hører du etter?
- Bjarne, hva er det for noe? - Få ham vekk!
- Få ham til å forsvinne straks! - Ta det litt med ro, da.
Jeg skulle snakke med Bjarne Amager. Er det her han er?
Det kan jeg ikke uttale meg om. Noe annet jeg kan hjelpe deg med?
- Kommer Bjarne nå?! - Vennligst snakk ordentlig til meg.
Jeg kan ikke snakke ordentlig, har hjerneskade.
Men derfor skal Eigil behandles på like fot med alle andre her i huset!
- Kommer Bjarne nå? - Nei, og du skal ha deg vekk herfra!
Skjønner du ikke dansk, mann?!
Jeg gidder ikke å ta denne diskusjonen med deg. Kom deg vekk herfra!
- Men det er lille Eigil-mus som er her. - Det er mulig. Du skal ikke inn her.
- Jo! - Nei!
Jo!
Du skal ikke stå der og true meg med det dyret.
Pek et annet sted med den sjiraffen, så vi kan fortsette en ordentlig dialog.
Hvis du ser Bjarne, så hils -
- og gi ham dette lille ekornet.
Fra Eigil.
Å, der er en hund.
Bjarne!
Bjarne, ta det med ro, han har gått.
- Fatter ikke hvordan sånt kan skje! - Et mirakel. Vi trodde det ikke selv.
Dere må gi ham en sprøyte eller noe. Vi hadde en avtale.
Du reddet ham. Hadde du ikke bedt oss slå av respiratoren, ville han ikke våknet.
Dere må sperre ham inne, eller holde ham her.
Er det fordi du har tatt opp lån på arven hans?
Nei, det er likegyldig, butikken går bra. Men Eigil er sprø.
Det er det visst ingen tvil om, men han savner deg.
Nei, det er bare helt galt fatt oppi hodet på ham.
Jeg tror du projiserer ting. Kanskje det er du som har et problem.
Har du spist et kyllinglår mens han ser på?
Jeg vet at Eigil er vegetarianer, det har han sagt fra om til kjøkkenet.
Eigil er ikke bare vegetarianer, men sykelig besatt av dyr.
Og så er du blitt slakter. Ser du ikke at det er et problem?
Nei.
- Det handler om at du må tilgi Eigil. - Hold kjeft!
Hva skjedde i den bilulykken?
Bare hold ham langt vekk fra meg. Bare send ham vekk eller bur ham inne!
Du trenger hjelp. Vil ikke du la oss gjøre det, får vi prate med din venn Svend.
- Hvor kjenner du Svend fra? - Fra fjernsynet.
Han er åpenbart det eneste fornuftige mennesket som trenger gjennom til deg.
Så stikk ned i butikken og prat med ham. Bare hold Eigil langt unna meg.
Vi må ha mer av de små leverposteiene og mer salt kjøtt. Alt er revet bort.
- Kyllingene har hengt lenge og er dårlige. - Så hiv dem.
Få opp farten, vi har... Så store hender hun har.
De er ikke hennes, jeg har ikke begynt med henne ennå.
- Hva sa hun egentlig? - Hva sier man i en slik situasjon?
- Hun tagg meg om å slippe henne ut. - Men før det.
Noe vrøvl om deg og broren din og at du burde gå til psykolog.
Jeg gidder ikke snakke om det. Bare skjær henne ut.
- Fire kyller. - Det heter ikke det. Kylleryller.
- Kylleryller. - Ja, nettopp.
Ut med deg! Nei, vi skal ikke ha flere. Vi prøver å holde en butikk i gang her.
Du skal gi den til Bjarne. Bjarne skal ha den lille hunden.
Du forstår visst ikke. Nå skal du bare ned veien der. Farvel.
Bjarne!
Jeg vet du er bak de mursteinene!
Det er Eigil, Bjarne.
Eigil, det lille dustehuet er her.
Bjarne!
Nei!
- Drar du ofte hit ut? - Ja, av og til.
En kveld bør du bli med opp i kirketårnet og se stjerneskudd.
- Sammen med han rare presten? - Ja, pastor Villumsen.
Holger sa han en gang styrtet med fly og ble nødt til å spise sin egen kone.
På bryllupsreise i Honduras. De styrtet i et fjell. Alle omkom unntatt han.
Han var stivfrossen da de fant ham. Han overlevde fordi han spiste henne.
- Hvorfor spiste han ikke en av de andre? - Det aner jeg ikke.
- Bor du sammen med ham? - Jeg har mitt eget rom.
Da foreldrene mine døde, hadde jeg ikke annet sted å bo. Han var så snill.
Han hjalp meg med å få dem sendt hjem.
- Hvordan døde de? - Slik som dine.
I Tyskland, mellom Karlsruhe og Stuttgart.
- Får du aldri lyst til å stikke av? - Stikke av?
Nei, hvorfor vil du det?
Jeg gidder ikke mer, det har skjedd så mye siden vi åpnet butikken.
Er det noe med meg?
Nei, du er det eneste gode som har hendt.
- Hva er det da? - Alt mulig.
Svend er blitt sinnssyk, og min...
Det er helt likegyldig, kjedelig å snakke om det.
Hvis du ikke stikker av, vil jeg hjelpe deg. Samme hva det er.
- Du kjenner Holger fra Rotary? - Ja. Jeg legger meg.
- Hvor har du vært? - Ute med Bjarne.
God natt.
- Er det min Bjarne? - Ja, de er visst sammen.
Det går så det suser for dem. Et eller annet er gruelig galt fatt.
Hva mener du?
De to dustene har jo ikke engang vett til å trekke ned glidelåsen før de pisser!
Og nå plutselig vasser de i suksess. Det er kø foran drittbutikken deres.
Ja, jeg forstår det heller ikke.
Med all respekt for ditt utmerkede arrangement, -
- så syntes jeg ikke noe særlig om den kyllingen du serverte.
- Hvorfor ikke? - Den hadde en underlig bismak.
Men folk var jo helt ville etter den!
Hadde jeg ikke arrangert den middagen, ville ikke en kjeft ha hørt om dem.
- Hva var det du ikke likte? - Det er sikkert bare meg.
Men jeg kom til å tenke på Grethe.
Jeg syntes den smakte som Grethe.
Som Grethe?
Fly av sted, opp til Vårherre og be om godvær.
Hei!
- Hva gjør du? - Gjemmer meg. Du skal finne Eigil.
- Bare kom fram, jeg er ikke farlig. - Ja vel. Nå kommer jeg!
Hva gjør de dyra her?
Det er en kyllingfamilie som er blitt myrdet med kniv.
- Hvorfor gjorde du det med hånda? - Ikke for noe.
Det var da noe underlig noe.
- Hva heter du? - Eigil Per Amager, men bruker kun Eigil.
Du er Bjarnes bror.
Ja, det er jeg!
- Man får ikke begrave dyr her. - Jo, jeg får.
- For Eigil får lov til alt. - Har du sett Bjarne?
Nei.
Nei, ble det sagt.
Han gjemmer seg inne i butikken sin. Se høna, den er helt død.
Kunne du tenke deg å se noen riktige høns?
Sauer har jeg sett mange ganger.
Men jeg kan nok lokkes, hvis det er noen riktig store.
Der er en sjiraff og der er en sjiraff og der er en sjiraff.
Og der er min sjiraff.
Og der er Smut, hunden min. Smut bet alltid Bjarne.
Bet den ham?
Han sparket den også noen ganger. Han var allergisk mot hunder.
Men jeg fikk lov, for jeg elsker hunder.
- Er hunder yndlingsdyret ditt? - Nei, alle dyr er mine yndlingsdyr.
- Lille krabbe... Det er Eigil, Astrid. - Hva heter denne da?
Det er Eigil. Vet du da hva denne heter?
- Eigil. - Ja, det er Eigil.
- Skal vi ut og se på hønene igjen? - Nei, ikke mer høner nå.
Jo, jeg vil.
Bjarne, vent litt!
Bjarne!
- Du går vekk fra meg! - Det er Eigil, Bjarne.
Ja, det er Eigil, Bjarne.
- Vi skal se på hønene sammen. - Du holder deg vekk fra meg!
- Hvorfor gjorde du det? - Du lar meg være.
- Bjarne sparker. - Du kan da ikke bare sparke ham!
- Hold kjeft! - Hvorfor er du sånn en idiot?
Du fatter ingen ting. Du vet ikke hva du snakker om. Bare stikk!
Tina!
Hva gjør du her?
Jeg ville bare hilse på -
- og høre hvordan det går.
Det går fint.
- Jeg så deg forresten på fjernsynet. - Ja, det hører jo med.
- Har du lest intervjuer med meg også? - Nei.
Jeg gjorde et stort intervju med lokalavisa.
- Det har jeg ikke lest. - Jeg sier mye bra der.
Folk sier så. Og der var gode bilder. Hvorfor har du ikke sett det, Tina?
Merkelig, jeg har bare ikke sett det.
Jeg kommer gratis inn på kinoen.
Og på bowlingen.
- Men du kan jo ikke bowle, Svend! - Det vil jeg nå mene at jeg kan.
Jeg har sett deg bowle, og det duger du ikke til.
Der tar du feil, for mange synes faktisk jeg er skikkelig god.
Husker du ikke da du gled i svetten din? Du slo hodet i golvet, måtte på legevakta.
Husker du ikke det?
Hans "Hus-Hans" Petersen var eiendomsmegler og tobarnsfar.
Jeg tror Hans fikk nok. Barna våre kan være riktig irriterende iblant.
Og han har ofte snakket om å starte en ny tilværelse.
Og nå har han altså reist.
Vi følger sporet til Thailand, der Hans Petersen sist ble sett.
Ja, jeg så ham i går.
Hvert år forsvinner 220 dansker sporløst.
Vi prøver å finne noen av dem og spørre hvorfor.
Se "Forsvunne dansker" i kveld kl 22.
God kveld, det er Holger. Ja, Pølse-Holger.
Unnskyld at jeg ringer så sent, men du leverer også til Svend og Bjarnes butikk?
Det er jo de gamle guttene mine, så jeg vil gjerne høre hvordan de selger.
Hvor mange kyllinger får de i løpet av en uke?
Bjarne, jeg er redd for at jeg kanskje har dummet meg ut.
Jeg er likeglad.
Hør etter hva jeg sier. Jeg tror jeg har gått over streken denne gang.
Jeg er likeglad, Svend.
- Gi meg kniven og gå og åpne butikken. - Ja, du har sikkert rett.
Det er nok bare jeg som er litt morgenfølsom.
- Astrid, kommer du ikke inn? - Jo, vi kommer nå.
- Nei, kan han ikke bli utenfor, han der? - Jo.
Eigil, lek videre med hønene. Fanger du den svarte, er du best.
Du må høre hva Holger har å fortelle. Det er om Bjarne. Best du setter deg.
Astrid, det er sånn fatt at Svend og Bjarne...
Vi er faktisk sikre på at de driver og slår hele kundekretsen min i hjel.
Hva snakker du om?
De dreper folk, selger kjøttet i butikken. Kundene mine slaktes som kveg.
- Det er riktig, de dreper mennesker. - Selvsagt har de ikke drept noen.
Jeg sier det for å hjelpe deg. Slutt å treffe ham før de blir avslørt.
Takk skal du ha.
De har kun fått levert åtte kyllinger og kjøttet deres smaker som Grethe.
Dere må ta dere sammen. Selvfølgelig har de ikke gjort det.
Du må da fatte at Eigil ikke er typen man ber om hjelp til ditt og datt.
Det er ille fatt med de to guttene.
Da de ble født, kom Eigil ut sju minutter senere enn Bjarne.
Han fikk ikke surstoff til hjernen. De sju minuttene er skyld i det hele.
- Hvordan da? - Foreldrene ødela dem.
De lot Eigil få bestemme alt. Helt til en dag i juni, da de gikk for langt.
- Du vet vel hvordan ulykken skjedde? - Nei.
En sjiraffunge ble født i Stockholm Zoo og Eigil ville naturligvis se den.
Så familien besluttet å lage en utflukt av det.
Eigil insisterte på å kjøre bilen, og de ga ham lov.
Selv om Bjarne protesterte.
Eigil ville raskt fram, og kjørte så inn i hampen fort.
Enda Bjarne ba ham sakke farten, siden han hadde sin nybakte kone med.
Men Eigil ville til Stockhom og se sjiraffen. Unnskyld uttrykket.
- Helt i orden, Holger. - Takk.
Men de når ikke lenger enn til vannet, så går det galt.
Og ironisk nok er det en hjort som springer ut framfor bilen.
Eigil velger å svinge for å redde hjorten.
Det blir et blodbad, en halalslakting av olympiske dimensjoner.
Begge foreldre dør, kona dør, Eigil havner i koma, Bjarne brekker en arm og et bein.
Hjorten har ikke fått en skramme fordi Eigil valgte å svinge unna den.
Alt svartner for Bjarne.
Han vandrer rundt om nettene og dreper dyr.
Til politiet får tatt ham og overlater ham til meg.
Og så tar jeg meg av ham. Gudskjelov og takk for det.
Bjarne er syk, Astrid. Hold deg unna!
Det er først sammen med det sinnssyke svettesvinet Svend det går helt galt.
- Jeg vet de har gjort dette her. - Dere er jo sprø!
Hold deg unna ham. Du må ikke blandes inn i noe.
Astrid, se på meg! Jeg leker med fuglene.
- Jeg har fanget en liten hane. - Kom hit, Eigil.
Nå skal du se hva man gjør med slike høns.
Jeg kjører hjem.
Skal du ut i kveld?
Nei, jeg har litt vondt i magen, har ikke lyst til å se så mange mennesker nå.
Da skal du ikke gå ut på kjølerommet.
Skal du hjem til hun der Astrid?
Nei.
Du kan bare bli her, hvis du vil prate litt.
Bjarne, vil du ikke bli her og prate?
Svend, jeg orker ikke mer.
Vi ses.
Hei!
Er Bjarne her?
Nei, og det skal ikke dere heller være. Han der får ikke lov å være her.
Vær greie og gå nå, for det er veldig dumt av dere å bli her.
Eigil skal være snill. Vi har myrdet høns til Bjarne, så han blir glad i Eigil igjen.
Nå skal du respektere det jeg sier. Dere skal gå straks!
Dere må ikke være her med meg, jeg føler meg ikke bra.
Kom dere vekk fra området!
- Han vil oppføre seg pent. - Han vil oppføre seg pent.
Vi vil bare snakke med Bjarne.
Vet du hvor han er?
- Hvorfor kan dere ikke bare gå? - Vi vil bare snakke med ham.
Ja vel. Han er ute på kjølerommet. Vær så god.
Gud, jeg har helt glemt at det var to av dere.
- Er Astrid her? - Kom inn.
- Nei, så flotte de er. - Så du liker planter?
Ja. Men mine visner stadig vekk. Hvordan får du dem til å gro sånn?
Lys og varme. Et lyst og varmt rom skaper liv.
Og så skal man rose dem, fortelle dem at de er flotte.
Alle disse plantene har hjulpet meg, fylt tomrommet Grethe etterlot seg.
Ja, du kjenner jo selv til det. Jeg kunne heller ikke gi slipp på henne.
- Hvor er Astrid? - Det var som Grethe ennå var i meg.
- Det var hun vel også på et vis. - Hva mener du?
Var det ikke noe med at du spiste henne?
Jo, og det er jeg glad for at jeg gjorde, den dag i dag.
Kommer Astrid nå, eller?
Det gjør hun sannsynligvis.
For det fine med Astrid er at hun lever i dette livet.
Det burde du også gjøre, eller i alle fall prøve på.
Man kan ikke gjøre en skilpadde til en veddeløpshest, -
- men man kan gjøre den til en meget rask skilpadde.
Aner du når Astrid kommer?
Hun dro faktisk inn til butikken din i kveld.
Var du ikke trett?
- Har Astrid vært her? - Astrid? Nei, hvordan det?
- Nei, det var bare fordi... - Fordi hva da?
Nei, unnskyld at jeg... Jeg trodde bare at...
Nei, det kan være det samme. Svend, vi ses i morgen.
- Du sa selv du ikke ville se henne mer. - Svend, da, for helvete!
Astrid, kom. Unnskyld.
Hva driver dere med? Er dere sinnssyke? Hold deg unna meg!
- Det var bare for moro skyld. - Det er ikke moro å stenge folk inne!
Psykopater!
Du skal holde deg langt unna meg. Dere er jo sinnssyke, hele bunten!
Du og du og den sinnssyke broren din!
- Astrid, du må ikke gå. - Hold deg unna meg. La være!
Hun får gjøre som hun vil.
Vet du hva? Rolig.
Jeg går nå.
Bjarne, jeg visste ikke at hun...
Eigil?
Får jeg holde deg litt i hånda?
Nei.
Bare litt.
Nei.
Bjarne-bror!
Eigil!
Har du ikke to til meg engang?
Vi har altså ikke flere kylleryller før Svend kommer med ny forsyning.
Og vi som hadde gledet oss sånn.
Jeg kan finne noe annet kjøtt, men det vil smake annerledes.
- Hva slags kjøtt? - Kylling. En annen slags kylling, altså.
- Helt greit, hvis det er samme marinade. - Ja, det er Svends marinade.
Jeg må be alle gå ut, butikken er stengt. Det er Næringsmiddeltilsynet.
- Takk, da overtar jeg. - Unnskyld.
Jeg må be alle gå ut, butikken er stengt. Det er Næringsmiddeltilsynet.
Nå blir det kylleryller. Hva skjer?
Bjarne, dere er ferdige. Hvor er svettegrisen?
Det vet jeg ikke.
- Hva vil dere? - Leif Larsen fra Næringsmiddeltilsynet.
Vi har fått en anmeldelse om at dere selger ulovlig kjøtt.
- Hvorfor står dere ikke i kø? Hva skjer? - Det er Næringsmiddelkontrollen.
- Svend, nei! - Hva foregår her?
Så dere fant en ny som skulle gjennom maskineriet?
Dere vil knekke meg, og kanskje dere klarer det, for jeg er muligens skyldig.
Men gjort er gjort, så jeg syns dere kan gå med det kjøttet nå.
Bare ta kjøttet mitt og gå, hvis dere kan bruke det til noe.
Dette er Bjarne, og han har ingen ting med det å gjøre. Jeg er den skyldige.
Hvis vi kan snakke om skyld her.
Kan én av dere se meg i øynene og si at jeg ikke fortjener denne suksessen?
Hva? Nei, ikke én av dere, for dere drømmer alle sammen om -
- at dere en dag skal lage noe som folk elsker.
Greit, så har jeg kanskje...
Ikke bry deg om det, de gjør det iblant.
Bjarne, for helvete, du må..!
- Det er vanlig kyllingfilet i marinade. - Det kan ikke stemme.
God marinade.
Jeg finner bare noen jointsneiper på golvet, de finner man jo overalt.
Da har vi i alle fall sjekket grundig her. Det er jo vel og bra.
Hvis det ikke var kjøtt du solgte, hva var det da?
Kylling.
Å ja.
Da er det jo slutt, det vil ikke folk ha.
Så det slutter her.
- Det tror jeg ikke. - Jo, det tror jeg nok.
Og det er bra.
- Jeg smakte på marinaden din. - Ja.
Den er god, faktisk den beste marinaden jeg noen gang har smakt.
Jeg tror ikke kjøttet er så godt, jeg tror det var marinaden din som gjorde susen.
- Sier du at marinaden min er god? - Ja, marinaden din er god, det syns alle.
Man fikk under ingen omstendighet bli med i bussen.
De ble redde for grisen. Man var redd for grisen.
Vi finner ut av det, Eigil.
Har man aldri sett maken, Bjarne? Det sier han i bussen også.
- Kast nå, Eigil. - Nei, da tar Svend den.
Det gjør jeg ikke, din idiot. Jeg har min egen. Det gjør jeg ikke.
Jo!
Dere må kaste den, ellers kan dere ikke spille.
- Så kast din da, Svend. - Den blir kastet når han slipper sin.
- Min badeball er større enn Svends. - Det tror jeg nå ikke den er.
Det er den.
Alle kan se at din er mindre. Jeg har ikke blåst min helt opp.
Får jeg sette meg her litt?
Ja, så klart.
Astrid!
- Er ikke min badeball større enn Svends? - Jo, din er mye større, Eigil.
Gi dere! Kom hit, så måler vi badeballene og så går jeg rett hjem, kan jeg love dere.
Min ball er størst, alle er enige med Eigil.
Hold kjeft!
Svend svetter, men Eigil er søt.
Jeg vil hundre ganger heller svette litt enn å løpe rundt og være brilleape.
Vi sier ikke brilleape her i huset!